Istukaa, olkaa hyvät.
Olemme kokoontuneet liittääksemme yhteen–
–Williamin ja Josephinan kristilliseen avioliittoon.
Avioliitto on ikuinen side, koska sen on perustanut Jumala.
Jos sen ihminen murtaa, häntä uhkaa ikuinen kadotus.
Jumalan edessä ja läheistenne läsnä ollessa pyydän–
–että lupaatte solmia liiton toistenne kanssa–
–siihen asti, kunnes teissä henki pihisee tämän maan päällä.
–Varo! –Onko minulla muka silmät pepussa?
Daisy!
–Veisitkö pizzan vielä lämpimänä? –Kai se onnistuu.
Herra Lopez unohti taas hampaansa.
Saanko kahvikupin, Manny?
Herranjestas näitä hiertymiä. Kuinka niitä voi olla 20–vuotiaalla?
–Tarvitseeko sinun puhua noin? –Pidä kielesi kurissa.
Anteeksi vain, neitsyt Maria. Tarkoitin, että kengät puristavat.
Lopeta jo, Daisy.
Turisteja...
Anteeksi, mutta saisinko kahvini?
–Jo, mitä sinä täällä teet? –Muutan kotoa pois.
Isäni maksoi viisi tonnia tyttärensä pyörtymiskohtauksesta.
–Hän on vähän äreissään. –Sehän oli hauskaa.
Se oli ensimmäinen kerta siinä kirkossa. Näin itseni lihavana–
–ja rumana, lapsijoukon keskellä, putsaamassa Billin saappaita.
–Kuulostaa realistiselta. –Enkö tehnytkin oikein?
Toki.
Menemme naimisiin vain päästäksemme täältä.
–Kuinka Bill sen otti? –Hän ei vieläkään puhu minulle.
Alahan valmistautua puhumaan.
Turpa kiinni! Mennään ulos juttelemaan.
Ole kiltti, Bill. Haluan puhua kanssasi.
Senkin ällötys.
–Mitä tapahtui? –En tiedä.
Tosipaikan tullen en vain pystynytkään siihen.
Ei se tarkoita, etten rakasta. Minä kyllä rakastan sinua.
–Kaikki tuijottavat minua! –Anna tuijottaa.
Oletko sinä kunnossa? Voitko nyt paremmin?
Kävisikö 21. marraskuuta?
En tiedä. Katsotaan sitten.
Sano terveisiä äidille.
–Menen työhaastatteluun. –Pidä kiirettä sitten.
–Tämä on jo kolmas kerta. –Neljäs kerta tuo taivaspaikan.
Kat on fiksu, mutta mikä meni pieleen Daisy–siskon suhteen?
Käytä päätäsi, niin pärjäät mainiosti.
Älä sinä minusta huolehdi. Tarjoilen pizzaa loppuelämäni.
Ainakin se on kaupungin parasta!
Hei, äiti. Tänään on makkaraa.
Syömme, kun tämä lasti on siivottu.
–Istu sinäkin syömään. –Minulla on työhaastattelu.
–Taasko? –Niin. Etsivät lapsenlikkaa.
–Katilla on neljä työtä. –Raha on tarpeen.
Kat sai stipendin Yaleen. Hän aloittaa helmikuussa.
–Se on osittainen stipendi. –Joko sinulla on poikaystävä?
Ei hänellä ole aikaa pojille. Minulla on hyvä idea.
Onko sinulla työtä fiksulle tytölleni, Silvio?
–Loistava idea, äiti. –Kiitos pizzasta!
Mistä hänellä riittää tuota energiaa? Hänellä on kympin todistus.
Tule sisään!
–Oletko Katharine? –Olen Kat.
Olen Tim Travers. Tyttäreni huolehtii sisustuksesta.
–Tule alas, Phoebe! –Tämähän on vanha Vancourt!
Se tuli talon mukana. Harrastatko tähtien tarkkailua?
Tämä on merikaukoputki. Se on paljon parempi kuin minulla.
Lähden Yaleen opiskelemaan astronomiaa.
Niinkö? Minä valmistuin –79.
Tämä valloittava punapää on nimeltään Phoebe.
Tässä on Kat, Phoebe.
Hei, Phoebe. Kuinka vanha sinä olet?
–Kyllä sinä tiedät. –Olen kuusi.
Neljäpä. Hänellä on vaikea viikko, koska hänen äitinsä on Englannissa.
Etsin apua siksi aikaa, kun vaimoni tulee takaisin.
Aamu alkoi oikein hyvin. Kaadoimme seinän, joka...
Lasitiiliäkö?
Pidän minäkin niistä toki, mutta ne eivät sovi taloonne.
Mehän sovimme, että talosta tulee connecticutilaistyylinen.
Lukisimmeko tätä yhdessä? Käännetäänpä sivua.
Haluatko sinä kääntää sivua?
"Hän oli maailman kaunein keiju."
"Hänellä oli kultainen mekko, ja hänen kasvonsa olivat kuin kukka."
"Hän nosti kanin syliinsä ja suuteli sitä kuonoon..."
–Oletpa taitava. –Olen hoitanut lapsia 9–vuotiaasta.
–Onko sinulla ajokortti? –On.
–Onko suvussa mielisairauksia? –Vain edellisessä sukupolvessa.
–Milloin voit aloittaa? –Milloin vain.
Lue!
"'Pikku kani, etkö tiedä, kuka minä olen?'"
–Mikä täällä lemuaa kalalta? –Pari ämpärillistä kalaa.
Romeo ja Juliahan ne sieltä tulevat!
Vedetään kännit ja hakataan heidät sitten.
–Kuka tarjoaa? –Minä.
Oletko voittanut mitään?
Onko sinulla tupakkaa?
–Mitä te haluatte? –Valkoviiniä.
–Minulle myös. –Minä otan oluen.
Kaksi valkoviiniä ja kaksi olutta, kiitos.
–Onpa hän söpö. –Niin, jos pitää valjuista tyypeistä.
Rikkaista valjuista.
Katso tuota ääliötä. Hieno rotsi, vai mitä?
Laitetaanpa pyörät pyörimään.
Lyön vetoa kympistä, että saan kolme napakymppiä.
Viisikymppiä paremminkin.
Ja heittojen välillä otat lasillisen tequilaa.
–Kolme tequilaa, kiitos. –Hänhän on hullu.
–Saisitko sinä kolme napakymppiä? –Ne tequilat minä voisin ottaa.
Kolmen suora tulee tässä.
Annhan se viisikymppinen tänne.
–Pelataan biljardia. –Emmekö voisi pelata kotona?
–Lorna? –Minä olen aivan surkea.
Anteeksi... Pelaatko sinä biljardia?
Toki.
Aloita sinä.
Sori, kamu.
Yritä saada tuo oranssiraitainen pussiin.
Ei hätää. Me miehet tasoitamme tilanteen.
Anteeksi.
Hän onkin mestari.
Hän on todella hyvä.
Minä tiedän, mikä sinä olet. Olet hutsu.
Eikö se ole oikea termi? Se on biljardielokuvasta.
Lorna...
Pelasit hienosti.
–Kiitos. –Kiitos itsellesi.
–Kiitos pelistä. –Eipä kestä.
Voisimmeko lähteä nyt?
Saamari...
Daisy? Lähdetkö yhdentoista messuun?
En lähde. Minä kävin eilen illalla.
Minun on tehtävä lounasta Vic–enolle ja Rosalie–tädille.
–Auta sinä minua, Daisy! –Kat voi tehdä sen.
Joko hän meni?
Onko hieno?
–160 dollaria. Oletko hullu? –Palautan sen...
...kun olen pitänyt sitä... jossakin.
Odota, Phoebe!
Isä!
–Miten satutunti meni? –Sain kirjastokortin.
–Hienoa. Mitä lainasit? –Keltaisen talon...
...ja Babarin pikku tytön.
–Phoebe valitsi ne itse. –Uskon sen. Onko nälkä?
Juusto–makkaraleipä ilman kuoria tulossa.
Ota kirjasi ja leipäsi ja mene kuistille syömään. Tiedät säännöt.
Kuistilta ei saa poistua. Tulen pian.
Nähdään!
Tehdäänpä tilit selviksi.
–Mietin aina, millaista täällä on. –Tästä tulee vielä paljon parempi.
–Minä olen jo vaikuttunut. –Haluatko nähdä parhaan osan?
Phoebe, käyn yläkerrassa. Älä poistu kuistilta.
–Tämähän on valtavan suuri. –Ei hullumpi kesämökiksi.
Rikas kauppias Elias Montrose rakensi talon vuonna 1880–
–englantilaiselle vaimolleen Elizabethille.
He menivät naimisiin Lontoossa rajun romanssin jälkeen.
Täällä on ihanaa.
Maisema on mahtava. Minä laittaisin kaukoputkeni tähän.
Tästä Elias katseli laivojaan, kun ne toivat aarteitaan.
Teetä ja mausteita Ceylonista. Silkkiä ja helmiä Intiasta.
Luulin, että Mysticiin tuodaan vain hummeria ja turskaa.
Elias palasi Mysticiin, ja Elizabeth jäi Lontooseen hoitamaan asioitaan.
Paluumatkalla Elizabethin laiva katosi. Vanha Elias–
–haki katseellaan vaimonsa laivaa elämänsä loppuun asti.
Hänen sanotaan kummittelevan parvekkeella myrskyisinä öinä.
Melu saattaa tosin tulla tästä irtonaisesta laudastakin.
–Aiotko korjata sen? –En uskaltaisi.
Tuossa se nyt on. Se oli Billin häälahja minulle.
–Sen nimi oli ennen Rose. –Hän on oikea prinssi, Jo.
Peru sanasi. Jumala hän on.
Ne ovat pojille. Bill suuttuu sinulle.
Rauhoitu nyt. Pyörität vähän peppua, niin hän unohtaa.
–Ottaako pyhä Katharine oluen? –Juon, jos haluan juoda.
–Jaatko itseäsi monelle miehellekin? –Se on taas sinun heiniäsi.
Täällä on hauskaa. Pidetään vähän hauskaa.
Arvatkaa, mitä haluaisin. Ettei Billillä olisi niin upea kroppa.
Olen tosissani. Sitten olisi helpompaa olla ajattelematta häntä.
Arvatkaa mitä. Minä kiihotun vain katsomalla hänen ranteitaan.
Ranteitaanko?
Ne ovat niin paksut ja vahvat. Minussa on varmasti jotakin vikaa.
–Sitä kutsutaan rakkaudeksi. –Olisiko minun pitänyt naida hänet?
–Ei hän sitä tarkoittanut. –Katsokaa, komeetta!
Se oli vain tähdenlento.
Komeetalla on pyöreä pää ja hehkuva pyrstö.
Se näyttää... siittiöltä. Katilla on sellainen katossa.
Hän makaa joka ilta jättiläismäisen siittiön alla.
Kymmenen vuoden kuluttua Kat on kuuluisa astrologi.
–Missä sinä olet silloin, Daisy? –Astronomi minusta tulee.
–Saatan olla jopa kuollut silloin. –Tuo tietää huonoa onnea, Daisy.
Sinulla on Bill, ja sinulla on älyä.
Minulla on vain tämä ja nämä.
–Painukaa siis helvettiin. –Ei onnistu.
–Pidän vanhoista taloista. –Arujo...
Anteeksi. Minunkin perheeni asuu vanhassa talossa.
Vesijohdot hajoavat joka talvi. Se raivostuttaa isääni.
Tai ainakin ärsyttää.
Siinähän sinä olet. Et sanonut, että syöt illallista ulkona.
–En tiennyt sitä itsekään. –Voitte jäädä tänne syömään.
–Ei kiitos, äiti. –Oli hauska tavata, rouva Arujo.
Älä ole myöhään. Tiedän, kuinka kauan syöminen kestää.
Daisy Arujo...
Sinua ei ollut helppo löytää.
Charlie...
–Olen Charles Gordon Windsor Junior. –Sehän selittääkin paljon.
–Haluatko juoda jotakin? –Ei kiitos.
Äidillesi drinkki voisi tehdä hyvää.
Ole hiljaa.
Istu alas.
Tulen pian.
Laita vararengas tilalle.
Tuo oli vararengas.
Noin se onnistuu.
Asia ymmärretty.
Kerrohan, miksi et ole eliittiyliopistossasi...
–...hankkimassa lisää omaisuutta. –Miksi olisin siellä enkä tässä?
Otin vähän lomaa oikeustieteellisestä.
Sinä siis toisin sanoen laiskottelet.
Minulla ei ole mitään laiskottelijoita vastaan.
Suokaa anteeksi, herra Windsor.
–Toivottavasti nautitte illallisesta. –Ruoka oli herkullista.
Mikä noista on sinun?
Tuo kaksimastoinen 18 metrin kuunari on isäni omistuksessa.
Ei hullumpi vene.
Arujo...
Aurinko ja tähdet auttavat edelleen merenkulkijoita suunnistamaan.
Merellä ei ole teitä, kylttejä eikä bensa–asemaa, josta kysyä neuvoa.
Nyt näytän, millaista olisi suunnistaa kotiin tähtien avulla.
Kuinka löytää oikea suunta? Taivasta tarkkailevat tietävät–
–että tietty tähti on tiettynä ajankohtajana...
...samassa, määrätyssä...
...määrätyssä paikassa taivaalla.
Sijainnin määrittämiseen käytetään sekstanttia.
–Se meni hienosti. –Menin vähän sekaisin.
–Me molemmat nautimme esitelmästä. –Voimmeko mennä jo kotiin?
On päiväunien aika.
CONNECTICUTIN TALOJEN HISTORIA
Voitko vaihtaa nämä, Kat?
Paljonko tuli yhteensä?
–Tulosta on parannettava. –Kyllä tämä tästä elpyy.
Kesäkuussa tulee turisteja. Ilman heitä emme pärjää.
–Leona, poikaystäväsi on TV:ssä. –Nyt tulee päivän ruokauutinen.
New Havenissa on nuhjuinen ruokapaikka Nubby's.
Sain puhtaan haarukan vasta kolmannesta pyynnöstä.
Mustaa enkelintukkapastaa dalmatialaiskastikkeella. Mitä se on?
Se oli kulinaristinen fiasko...
Jos saisimme häneltä hyvät arvostelut, väkeä alkaisi virrata.
–En päästäisi tuota ääliötä sisään. –Tarvitsemme muotipizzan.
Se maistuisi tuolta lehdeltä.
Kuivaa valkoviiniä, savusimpukoita, aurinkokuivattuja tomaatteja...
Mystic–pizzamme vasta on jotakin portugalilaismakuineen.
Alkuperäisresepti on peräisin isoisältäni.
Saatan opettaa sen joskus teille. Se on perinne.
Perinteen kanssa ei pelleillä.
Mitä siinä pizzassa on?
–Ole kiltti ja kerro. –Vuohenjuustoa siinä ei ole.
Menehän sänkyyn nyt.
–Äiti harjaa aina tukkani. –Olehan paikoillasi.
Äiti asuu nyt Englannissa.
Ei asu. Hän tulee muutaman viikon kuluttua.
Eivät he eroa.
Eivät tietenkään.
Nyt on nukkumaanmenoaika.
Minä luen iltasadun. En tiedä, mistä hän keksii noita juttuja.
–Lue nyt. –Hyvä on, kultaseni.
–Minkä sadun haluat kuulla? –Hyvää yötä. Nähdään huomenna.
Miten tämä menikään? Käännä sivua.
Laita tämä päällesi. Ulkona on viileä ilma.
–Isä! –Tulen kohta.
Minun on paras mennä.
Tullaan, herra!
Huoneet ovat hätkähdyttäviä. Pöydässä on tilaa 45 vieraalle.
1 800–kiloinen pöytä on maailman ainoa laajennettava marmoripöytä.
Sen rakentamiseen meni vuosi. Jos epäilette, onko Maro Largo–
–unelmien koti, katsokaa Dina Marrillin makuuhuonetta.
Etuoikeutetun prinsessan huone on täynnä kukkia.
Jopa sängyn katos oli koristeltu kukilla.
Lifestylesilla on kunnia esitellä teille Amerikan hienoin koti.
Minä voisin ottaa tuon.
Hieno villapaita.
–Kenen se on? –Timin.
Vai että Timin?
Timiksikö sinä häntä jo kutsut?
–Mitä on tekeillä? –Ei mitään!
–Olen hänellä töissä, ja oli kylmä. –Ja hän on naimisissa.
Muutenhan hän ei tarvitsisikaan lapsenvahtia.
–Hän taitaa kosiskella sinua. –Olet ällöttävä.
Saatan ollakin, mutta kaiken varalta...
Ne ovat sitten miestä varten.
Jojo!
Missä se tyttö on? Oletko nähnyt Jojoa?
Hetkinen...
Anteeksi, Leona.
Pöydässä kuusi kaivataan jälkiruokaa.
Juttelisin mielelläni kauemminkin.
–Pizzanne on vertaansa vailla. –Mitä siinä kastikkeessa on?
Resepti on salainen. Sitä ei kerrota edes meille.
Voisitko vaihtaa työvuoroja kanssani?
–Miksi? –Tim tarvitsee minua perjantaina.
Älä tee sitä. Pyhimys on kiusausten tiellä.
Lopeta nyt. Kerro sinä siitä Porschella ajavasta snobista.
Herranen aika sentään!
–Mitä nyt? –Ei mitään...
Istu alas.
Eikö teillä ole varaa maksaa sähkölaskua?
Isä katkaisee sähköt, kun täällä ei ole ketään.
–Sinähän olet täällä. –Niin, mutta...
...hän ei halua tietää siitä mitään.
–Saanko istua sohvalle? –Saat tehdä, mitä ikinä haluat.
Täällä on varmasti yksinäistä.
Täällä on ihanaa tähän aikaan vuodesta, kun väkeä on vähemmän.
Pidän rauhasta.
Tuotko useinkin tyttöjä suureen, hienoon kartanoosi?
–Olet ensimmäinen. –Miltä tämä tuntuu?
Toistaiseksi ihan kivalta.
Entä sinusta?
Seuraa leivänmuruja, Charlie.
–Tämä on vanhempieni huone. –Niin arvelinkin.
–Onko tuo isäni paita? –Kaipaakohan hän sitä?
Minähän sanoin sinulle, että otin lomaa oikeustieteellisestä.
Itse asiassa minut erotettiin.
Lunttasin tentissä.
Olin saamassa hylätyn, ja menin paniikkiin.
Opiskelijat saavat hylättyjä koko ajan.
Chuck Windsorin poika ei saa hylättyjä.
Et olisi saanut valehdella, mutta hyvä, että kerroit totuuden.
Älä tee sitä enää.
Tarkoitatko lunttaamista vai valehtelua?
Kumpaakin.
–Miten pokeripeli meni? –Voitin enemmän kuin maksan sinulle.
Kävin juuri katsomassa Phoebea. Kaikki on hyvin.
–Saanko käyttää kaukoputkeasi? –Mukavaa, jos sille on käyttöä.
Haluatko limsaa tai mehua?
Voisin ottaa viiniä.
–Mitä siellä näkyy? –Katso itse.
Näen siellä vain sumuisen möykyn.
Se on Seulaset. Näetkö kuusi vahvaa ja yhden heikon tähden?
Siinä on itse asiassa satoja tähtiä.
Ne ovat 400 valovuoden päässä. Seulaset on merkki syksystä.
Soperranko minä taas?
Et... Pidän siitä, kun puhut tähdistä.
Siinä tapauksessa sanon, että nyt on täydellinen yö nähdä komeettoja.
–On uudenkuun aika. Taivas on pimeä. –Voinko ehdottaa maljaa?
Uudellekuulle, pimeälle taivaalle ja komeetoille.
Sumuinen möykky.
Minä otan tämän pois.
Ole varovainen.
En pysty tähän, kun tuo tuijottaa minua.
Mennään minun huoneeseeni.
–Sinun vanhempasi ovat kotona! –He ovat nukkumassa.
Minä menen kotiin.
Älä lähde, Bill!
–Minun on pakko mennä. –Anna vielä yksi suukko.
–Mitä sinä teet? –Raukka tarvitsee raitista ilmaa.
Minä rakastan sinua.
–Meidän pitäisi jo sitoutua. –Hyvä on, mutta ensin...
Lopeta!
Jo... Mielestäni meidän pitäisi jo mennä naimisiin.
Jos sanot tuon sanan vielä kerran, alan kiljua.
Naimisiin.
Herra ja rouva Barboza, mitään ei tapahtunut!
–Hyvää yötä, rouva Barboza! –Häivy täältä!
Kiitos, herra Barboza.
60–kiloinen isäni yritti rökittää Billin, joka seisoi paikoillaan–
–ja yritti rauhassa vetää housujaan ylös. Minä pissasin melkein housuuni!
–Se oli lähellä. –Missä sinun prinssisi luuraa?
Hän on 90–vuotiaan mummonsa luona, jolla on oma Rolls Royce.
Hän tulee takaisin sunnuntai–iltana.
NYMFOMAANI
Mitä mieltä olet?
Tuo ei ole hauskaa. Kenen puolella te oikein olette?
Tiedätkö mitä, Bill? Sinä olet täysi paskapää!
Onneksi emme ole naimisissa. Noinko aiot saada minut alttarille?
En nai tuollaista kusipäätä. Elämme sentään 80–lukua.
–En tee mitään, mihin en ole valmis. –Tämä oli vain vitsi!
–Ennen sitä vastaus on "ei"! –Tämä oli vitsi!
Kusipää.
Hän sanoo tekevänsä enemmän kuin me muut. Se ei ole mahdollista.
–Pidä kiirettä. Hän näkee meidät. –Tule tänne, Bill.
–Meidän ei pitäisi tehdä tätä. –Mikä täällä oikein haisee?
Minähän sanoin, että hänellä on vara–avain.
En voi ajaa. Olen juonut liikaa.
Tämä on huippua. Nymfomaanin kosto.
Hanki itsellesi heppa, kusipää.
Minne me nyt menemme?
Mennään klubille.
–Tästä tulee hienoa. –Ei mennä sinne.
–Miksi ei? –Löysää sinäkin vähän.
Ole kiltti mirri nyt...
Me teimme sen.
Saanko savut?
Tämä on oikeaa elämää.
–Tanssitaanko –Totta kai! Minä vien.
Lähdetään nyt.
–Miksi? –Täällä on tylsää.
Eikö ole. Ota rennosti ja tanssi.
Hänenhän piti olla matkalla.
Mokoma kusipää!
Minä tapan hänet! Olen idiootti.
Anna avaimet. Avaimet tänne, Kat.
–En anna avaimia. –Mitä sinä aiot tehdä?
Meidän on pysäytettävä hänet.
Älä tee sitä, Daisy! Mitä sinä aiot?
–Minun autoni! –Sehän on hieno.
–Mitä sinä teet? –Oletko Greenwichissä, jumalauta?
Hän on sisareni Serena. Serena, tässä on Daisy Arujo.
Sinun pitäisi olla isoäitisi luona!
Hänellä oli migreeni. Soitin sinulle, mutta olit ulkona.
–Minä mokasin. –Mutta teit sen täysillä.
–Sinä olet outo. –Minäkö? Minäkö tässä olen outo?
Saisimmeko kyydin?
–Anteeksi, että otimme autosi. –Ei se mitään.
Minäkin olen pahoillani. Pesin tekstin pois.
Sisareni ja hänen miehensä lähtevät lomalle kolmeksi päiväksi.
Mitä tuo tarkoitti? Saamme heidän asuntonsa kolmeksi yöksi!
–Enpä oikein usko. –Oletko hullu? Kolme yötä!
Kuulin kyllä, mutta en halua sitä.
Minähän pyysin anteeksi.
Vanhempiemme kotona, sisaresi asunnossa...
–Pizzerian vessassa! –Mitä sinä naurat, Jake?
Minä rakastan sinua.
Eikö se merkitse mitään? Rakastavaisten pitäisi sitoutua.
Heidän pitää mennä naimisiin ja saada liitolleen Jumalan siunaus.
Etkö sinä tajua? Minä rakastan sinua!
Sinä rakastat vain munaani. Tiedätkö, miltä se minusta tuntuu?
Olen pahoillani.
Minä en jaksa tätä enää.
Miten menee?
–Mitä te tuijotatte? –Tulit kolme tuntia aikaisessa.
–Mitä sitten? –Näytät oudolta. Mikä on hätänä?
–Ei mikään. –Oletko sinä raskaana?
–Suu kiinni, Leona. –Jotakin on tekeillä.
Meillä meni poikki Billin kanssa.
Ei se mitään haittaa. Meillä ei ole mennyt kovin hyvin.
Sanoin hänelle, etten kestä tilannetta enää.
Hän järkyttyi ja alkoi itkeä. Minun oli vain pakko tehdä se.
Sen oli pakko tapahtua. Olen aivan kunnossa.
Minusta tuntuu ihan hyvältä. Me olemme aivan erilaisia.
Bill haluaa naimisiin ja lapsia, mutta minä en.
Tai haluan kyllä, mutta en vielä.
Bill ei ymmärrä minua.
Jos hän rakastaisi minua, hän odottaisi.
Toisaalta, jos minä rakastaisin häntä, menisin heti naimisiin.
Ehkä minä en rakasta Billiä.
Kyllä minä oikeasti rakastan. Hän ymmärtää minua.
Te olitte oikeassa. En minä tarvitse Billiä.
–Minullahan on kaikkea. Leona? –Mitä nyt?
Kerrothan minulle, mitä siinä pizzassa on, kun jäät eläkkeelle?
Totta kai.
Pyöritän tätä paikkaa ilman Billiä. On täällä muitakin fiksuja kuin Kat.
Voin mennä vaikka yliopistoon opiskelemaan sitä... taloustiedettä.
Kiitos, että vakuutatte minut siitä, että teen oikean päätöksen.
Minun on mentävä vessaan.
Miehet...
–Kotona ollaan. –Kuinka rouva Farley voi?
Hän soitti neljä kertaa, mutta olemme aikataulussa.
Hei, Phoebe! Syökö kala?
–Hän on hyvällä tuulella. –Hän odottaa jo äitiään.
–Millainen hän on? –Kuka?
–Rouva Travers. –Nikkikö? Mitä haluat tietää?
–Missä te tapasitte? –Koulussa.
–Yalessako? –Ensimmäisenä vuonna.
Kun katson sinua, muistan sen, kun aloitin opintoni Yalessa.
–Millaista se oli? –Olin kauhusta kankea!
Se oli jännittävää. Tuntui, että aloin elää.
–Oliko se niin? –Totta kai. Tässähän minä olen.
Elämässä tapahtuu kaikenlaista. Mitä voin sanoa?
–Eikö pizzeriassa odoteta sinua jo? –Ei. Joku tuuraa minua.
Senkin epeli!
–Rutistan sinut rusinaksi! –Lennätä minua!
Hemmetti! Missä Kat on? Hänen piti tulla puoli tuntia sitten.
Hän soitti. Sinun on tehtävä Katin vuoro. Hän jää lapsenvahdiksi.
Hän tiesi, että tapaan Charlien vanhemmat. Voi hemmetti!
Ei hätää, et jää paljosta paitsi. Isäni ei ole kovin hauska kaveri.
–Äitisi pitää minua epäkohteliaana. –Eikä pidä.
Toisen kerran sitten.
Minä soitan sinulle!
Tuollaisellako sinä nykyään ajelet?
Tämä haisee paremmalta kuin Porscheni.
Anteeksi, etten tullut töihin.
Pyysin anteeksi. Miksi olet noin ilkeä?
Minä olen ilkimys, ja sinä enkeli. Ainahan se on niin.
Minähän teen sinun vuorojasi jatkuvasti.
Minun piti tavata Charlien vanhemmat tänään.
–Unohdin... –Timkö sinua tarvitsi?
Mitä te oikein touhuatte?
–Pitäisit sitä typeränä. –Säälittävänäpä.
Ei ole ensimmäinen kerta, kun isä nai lapsenvahtia.
Me juttelemme, luemme ja kuuntelemme Mozartia.
Jos luulet, että hän jättää vaimonsa–
–sinun vuoksesi, elät pilvilinnassa.
Naimista, panemista ja nussimista... Sinä et mene ikinä lankaan.
Ala itse veloittaa palveluistasi.
Puhdista omatuntosi.
Hae nämä, Jojo!
Se on minun pöytäni.
–Voinko vaihtaa makkaran salamiin? –Toki.
Voitko vahtia Phoebea huomenna?
Lapsenvahti lapsenvahdille... Taidan käydä oksentamassa.
Voin minä tehdä sen.
–Tunnen itseni naurettavaksi. –Pelottaako? On myrskyinen yö...
–Satuahan se vain on. –Se jää nähtäväksi.
–Toivottavasti Elias pitää pizzasta. –Tule syömään.
En haluaisi, että tämä tulisi vielä valmiiksi.
Olisi kiva, jos ajan voisi pysäyttää.
Se ei taida onnistua. Pian lähdet opiskelemaan.
Rakennusfirma ottaa ohjat käsiinsä täällä.
Nikki palaa kotiin.
Mikä tuo oli?
Elias Montrose! Minähän sanoin sinulle!
Odota tässä.
Siinähän he ovat! Kuinka äitisi voi, Kat? Veitkö lääkkeen ajoissa?
Nikki!
–Tervetuloa kotiin. –Ehdin aamukoneeseen.
–Näytät upealta. –Niin sinäkin.
Olen Nikki Travers. Sinä olet varmasti Kat.
Toivon, että äitisi voi paremmin.
Kiitos kaikesta. Phoebe puhui sinusta koko ajan puhelimessa.
Hän on ihana tyttö.
Meidän on nyt lähdettävä takaisin äitisi luokse.
Oli mukava tavata, herra ja rouva Travers.
Etkö unohtanut jotakin, Tim?
–Paljonko olemme velkaa, Jojo? –En tarvitse mitään.
Kiitos. Tule nyt, Kat.
Luulin, että te soititte ovikelloa, mutta siellä olikin vieras ihminen.
Pissasin melkein housuuni.
En usko, että hän tietää mitään.
Mitä sitten, vaikka olitkin hänen kainalossaan?
Entä jos äitisi olisi kuollut? Sehän oli vain kilttiä häneltä.
Kyllä Nikki silti voi aavistaa jotakin. Hän näytti fiksulta.
Voi ei! Luuletko, että hän tulee kysymään sinulta jotakin?
Ei hän sellaista tekisi.
Voi hyvä luoja, Kat. Ei tämä ole sinun syytäsi.
Nämä ovat vaikeita tilanteita...
Billin kanssa ainakin tietää, mitä saa.
Tuo luuseri saa Billin näyttämään maailman parhaalta poikaystävältä.
Anna olla viimeinen kerta, kun käytät saappaitani.
Haluan, että ne ovat jatkossakin hyvännäköiset.
Äläkä käytä kampaanikaan. Se on aivan likainen.
Oletko sinä hengissä?
Mikä sinulla on? Kerro, mikä sinulla on.
Hän tuli takaisin.
Tim vain oli paikoillaan eikä sanonut minulle mitään.
Tästä tulee vaikeaa, mutta sinä selviät kyllä.
Olen täysi typerys!
Miksi tämän täytyy sattua näin paljon?
–Teen sinulle teetä. –Älä. Pysy siinä.
Tule hakemaan, Kat!
–Tätähän ei ole vielä paistettu! –Anteeksi.
–Oletteko valmis tilaamaan? –Luulen niin.
Ottaisin Mystic–pizzan. Se lienee talon erikoinen.
Kyllä vain. Se on vertaansa vailla.
Otan myös lasillisen raikasta vettä.
–Haluatteko jäätä? –Ei kiitos.
Tee paras versiosi pizzastasi. Se TV–kokki on täällä. Katso!
Mitä sitten?
Valitse siitä.
Pyhä äiti sentään...
Saisiko olla jotakin muuta? Simpukoita tai talon salaattia?
–Tuokaa vain lasku. –Nytkö jo?
–Haen laatikon tähteille. –Ei kiitos.
Hänen sietäisi saada vuohenjuustokimpale takalistoonsa.
Hummeria aamiaiseksi, hummeria lounaaksi...
Tämä on täynnä hummeria.
En voi viedä sinua juhliin. Menen Charlien luokse illalliselle.
–Mitä mieltä olet siitä? –Louisa voi viedä minut.
–Tarkoitin Charlieta. –Hän ei ole katolilainen.
–Eikä köyhä portugalilainen. –Hän ei tule naimaan sinua.
En minä ole naimisiin menossa, vaan illalliselle.
Mitäpä minä ymmärrän? Luuletko, että olen aina ollut tällainen?
Poikia pyöri ympärilläni, kun olin sinun ikäisesi.
Erilaiset vaatteet, mutta samat puheet. Minulla oli järkeä.
–Kiitos paljon. –En hypännyt jokaiseen urheiluautoon.
Olet todella taitava saamaan minut tuntemaan itseni surkimukseksi.
Minä olen vain kiroileva, typerä lutka.
Haluan vain, että sinusta tulee jotakin.
Minä en aio mennä Yaleen.
En odotakaan sitä.
Olen vain huolissani sinusta.
Niin minäkin.
–Hummeri näyttää herkulliselta. –Käykää kimppuun.
Onpa tämä mureaa.
–Haluatko tuon vihreän jutun? –Hummerinmaksa on herkkua.
Paskaa se on. Älä syö sitä.
–Otatko oluen? –En, kiitos.
Haluaako joku muu?
–Oletko työssä täällä? –Auttelen rouva Windsoria joskus.
Työskenteletkö sinä vielä pizzeriassa?
–Miltä hummeri maistuu, Daisy? –Erinomaiselta.
Charlie ei kertonut, että työskentelet pizza–alalla.
Rouva Windsor ja minä olemme oikeita pizzantuntijoita.
Minäkin olin kerran kesätöissä pizzeriassa.
–Ei siinä työssä ole mitään pahaa. –Sehän on jalo ammatti.
Ainakin se on jonkinlainen ammatti.
–Minullahan sellaista ei ole. –Mitä sinä oikein teet?
En tunne juuri vapaaherroja. Ei niitä ainakaan suvussa ole.
Kiitos, että annoit minulle ne mukavuudet, joita sinulla ei ollut.
Kun isäni oli minun ikäiseni, hän asensi höyrykoneita.
–Näytä känsäsi, isä. –Lopeta jo, Charlie.
Haluaako joku lisää kermaviiliä perunoihinsa?
–Anteeksi... –Ei se mitään.
Portugalilaistyttöjä ei saa oppimaan helposti. Eräskin tuskin puhui...
Englantiako?
–En puhunut ystävästäsi. –Mistä sitten puhuit?
Minä vain puhdistan ilmaa.
Sinä et saa edes miestäsi nukkumaan kotona, Tweedy–täti.
Isää taas turhauttaa se, ettei hän saa minua koulutettua.
Eikö se olekin totta, isä?
Jos kultapoikaa ei saa koulutettua, niin kuinka portugalilaista sitten?
–Nyt riittää! –Illallinen ilmeisesti on ohi.
Tule takaisin, Charles!
Anteeksi, mutta minun oli pakko. He eivät saa tehdä noin.
–Sinä ajattelit vain itseäsi. –He käyttäytyivät kuin idiootit!
Sinä olit ainoa idiootti tuolla. He olivat sellaisia kuin he ovat.
Sinä tuot köyhän portugalilasitytön sekoittamaan vähän pakkaa.
Minä vihaan köyhänä olemista.
En ole kuitenkaan puoliksikaan niin epätoivoinen kuin sinä.
Minä en koskaan kostaisi jollekulle sinun kustannuksellasi.
Isäsi ei luntannut koulussa. Se oli omaa syytäsi.
Sinä et ole minun arvoiseni.
Voitko sinä viedä minut, Teresa?
Minä haluan nyt kotiin.
Phoebe halusi hyvästellä.
Hei sitten, Phoebe.
Muista käydä kirjastossa.
Tämä on sinulle. Se on opintojasi varten.
Tähdet ja komeetat eivät ole halpoja.
Kiitos ja hyvästi, Tim.
Meidän täytyy nyt lähteä.
Oletko sinä hullu? Kyllä tämän voi vielä lunastaa.
–Ei Kat tarvitse ukon rahoja. –Mistä hän saa rahat Yaleen?
Kyllä hän jotakin keksii.
–Kävinpä Mystic Pizzassa. –Ääliö.
Paikka oli maalaishenkinen. Palvelu ei ollut kummoista.
En ole pizzaihmisiä enkä pidä juustoruoista.
Heidän pizzansa... Kuinka sen ilmaisisin? Se oli nautinnollista!
Tilasin talon erikoisen, mystisen Mystic–pizzan.
Siinä oli juuri oikeassa suhteessa juustoa, tomaattia ja mausteita.
Kiitoksia tuosta!
Mystic Pizza Connecticutin Mysticissa–
–saa minulta korkeimman arvosanan: neljä tähteä.
Ja sinä pidit häntä idioottina!
Haloo?
Niin?
Ei tarvitse varata.
–Hector Pleshette toivottaa... –Hyvää ruokahalua!
Tämä on tärkeää, Bill.
Älä nyt ymmärrä väärin, mutta haluan pysyä omana itsenäni.
Pysyä omana itsenäsi, niinkö?
Ymmärrän halusi sitoutua ja rakastan sinua kovasti–
–mutta haluan, että ymmärrät, ettei mikään ole muuttunut.
Paitsi sinun sukunimesi.
Paitsi minun nimeni.
–Tanssitko minun vai Katin kanssa? –En ainakaan sinun kanssasi.
Tämä on Yalea varten. Voit maksaa sitten takaisin.
Vic ja minä puhuimme tästä jo.
Meillä ei ole lapsia. Daisy, Jojo ja sinä...
Te olette minun lapsiani.
Sinä rypistät mekkoni.
Voitko viedä nämä?
Nämä ovat hienot juhlat.
Mitä sinä haluat?
Olit oikeassa siinä, mitä sanoit minusta ja isästäni.
–Niin? –Haluan pyytää anteeksi.
Pidätkö suklaajäätelöstä?
–Se on lempijäätelöäni. –Tämä on siis onneniltasi.
Anna mennä vain.
Tiesin, että olisit täällä.
Sinä sait seuraa.
Kuka tietää?
Ensi torstaina on kiitospäivä. Pian lähden opiskelemaan.
Tee minulle palvelus.
Valitse ensi kerralla joku omalta vuosikurssiltasi.
Kuka tietää?
Ette usko, mitä Billin äiti sanoi. Hän tuli kysymään:
"Milloin saan kuulla uutisia?"
Olemme olleet naimisissa kaksi tuntia, ja hän haluaa lapsenlapsen.
Rakastan teitä.
Tiedättekö, mitä mietin?
Mitä helvettiä Leona laittaa siihen pizzaan?
Suomennos: Anne Linna www.sdimedia.com